Tekstityksen versionumero: 1.0 Päiväys: 10.12.2006
Suomennos: C2H5OH
Oikoluku: Cotton
JAAKOBIN PAINAJAINEN
Charlie-Fox-6. Selvä, nouskaa.
Tuomme helikopterilla täydennyksiä. Loppu.
Kunnon myrkkyä.
- Missä helvetissä ne vinosilmät ovat? - Eivät kai ole edes vielä lähteneetkään.
Jessus, tämäpä on jotain.
Hei, Proffa. Montako kertaa pystyt paskantamaan tunnissa?
Proffa on himopaskantaja.
Miksi edes vaivaudut vetämään housut ylös?
Taasko kävit vetämässä käteen, Jake?
Hiplaa vähän tätäkin. Paijaa mustaa käärmettäni.
- Paijaisit nyt? - Hän pyytää kiltisti.
Minulla ei ole pinsettejä.
Paskat! Metsänrajassa on liikettä!
Liikettä metsänrajassa!
1, 3, 2, 0!
- Vittu, nyt on jokin pielessä. - Mikä sinua muka vaivaa?
Pääni!
Apua!
Ylös!
- Paul, auta! - Ylös!
- Apua! - Mikä ihme sinua vaivaa? Nouse ylös!
Lääkintämies! Lääkintämies! Lopeta tuo!
- Täällä tarvitaan lääkintämiestä! - Tule.
Lopeta!
Lääkintämies!
1, 2, 3, 0!
Tulta!
Käteni!
Vittu!
Herran tähden! Paskanmarjat!
NEW YORK VOI OLLA HULLU KAUPUNKI, MUTTA ET AINAKAAN KUOLE TYLSYYTEEN.
HUUMEET VOIVAT TEHDÄ ELÄMÄSTÄSI HELVETIN. YÖTÄPÄIVÄÄ APUA NUMEROSTA 246-9300
Anteeksi.
Ohitimmeko jo Bergen Streetin?
Bergen?
Nukahdin.
Antaa olla.
Vittu.
Paskat.
Hei, Chester.
Mene takaisin nukkumaan.
- Eikö taaskaan nukuta? - Jake, sinäkö siellä?
- Siirsitkö kaikki huonekalut? - Siirsin vain tuolia.
Auttaako tämä?
Jo vain, kiitos.
- Mitä mieltä olet? - Mistä?
- Huoneesta. - Kysy huomenna.
Nyt on huomenna.
- Kuinka tulit näin myöhään? - Bud Nash ei taaskaan tullut.
Soitti olevansa sairaana. Hän on aina sairaana.
Siispä minä jäin töihin. Tuli ylitöitä.
- Mitä housuillesi on tapahtunut? - Älä kysy.
- Näytät hirveältä. - Kiitos vain.
Auttakaa.
Voi vittu.
- Joko heräsit? - Voihan vittu.
- Mikä se on? - Poikasi toi sen.
- Jedkö? - Ei, se nuorempi.
Eli. Miten et muista heidän nimiään?
Heillä on oudot nimet.
Nehän ovat raamatullisia nimiä. Ne olivat profeettoja.
Henkilökohtaisesti en perusta uskonnollisista nimistä.
- Mitä? - Mistä luulisit Jezebelin tulevan?
Kukaan ei kutsu sillä nimellä.
Olet melkoinen pakana, Jezzie.
Miten kummassa jouduinkaan tuollaisen hupsun kelkkaan?
Myit sielusi, etkö muista? Niin ainakin minulle kerroit.
- Niinkö? Mistä hyvästä? - Hyvästä panosta.
Mitä ansaitsinkaan...
- Parasta. - Parasta.
- Mitä tuossa pussissa on? - Kuvia. Vaimosi aikoi heittää ne pois, -
joten mikä-hänen-nimensä-olikaan, toi ne tänne kouluun mennessään.
Eli. Eli. E-l-i.
Nämä ovat mahtavia.
Isäni...
Entä tässä? Katsohan tätä vauvaa.
- Kukas siinä on? - Eikö olekin söpöin näkemäsi vauva?
Lihava pikku otus.
- Se olen minä. - Sinäkö? Näytähän.
Siinä on vain lihava pikku otus. Ei tarvitse katsoa.
Kuka tämä on?
Sarah.
- Nyt taidan ymmärtää. - Mitä?
Sen miksi lähdit.
- Mitä tarkoitat? - Jake, hän näyttää ihan huoralta.
- Hän näytti silloin hyvältä. - Ei minusta.
Et sinä häntä nainut.
Terve, kaveri.
Kuinka sinulla menee?
Mikä nyt tuli?
Hänkö kuoli ennen kuin lähdit Vietnamiin?
Niin, tässä on Gabe.
Voi, luoja. Anteeksi.
Yllätyin. En arvannut näkeväni tätä nyt.
Mitä teet? Lopeta!
En pidä asioista, jotka saavat sinut itkemään.
En minä itkenyt.
Hei, Donald.
Tulitko hakemaan shekkisi? Olet ahne paskiainen.
Terve.
- Miten menee? - Nyt menee paremmin.
Niinkö?
- Lähden kotiin. - Mikä on vialla?
Taas niitä päiviä. Selkää särkee. Menen Louielle.
- Ei kai taas. Pomosi tappaa sinut. - Mitä sitten?
Olisin halunnut pyöräillä kanssasi kotiin. Odotin oikein sitä.
Varo selkääni.
Älähän nyt, Jake. Ei se sattunut.
- Miten sinä muka tiedät? - Tunnen sinut.
- Miksi olet niin kireä tänään? - En osaa sanoa.
- Näin Sarahin eräänä päivänä. - Niinkö?
- Polviko hänellä vihoittelee? - Vähän.
Mitä hän tuli kertomaan?
Käänny oikealle kyljellesi. Jospa kääntyisit sille toiselle oikealle.
En ymmärrä teitä filosofeja. Selitätte maailman, -
mutta ette erota oikeaa vasemmasta.
- Mitä hän sanoi? - Eipä juuri mitään.
Olette molemmat vähän vetäytyneet kuoreenne.
Ei ihme, ettei avioliitto kestänyt. Käsi vyötärölle.
Hengitä syvään -
ja päästä hitaasti ulos.
Kas noin.
Käänny nyt vasemmalle kyljellesi.
- Puhuiko hän pojista? - Hän sanoi sinun olevan täysi mulkku, -
ja katuvansa päivää, kun tapasitte.
- Hän ei kai paljon puhunut. - Muuta hän ei sanonut. Käsi vyötärölle.
Hengitä.
Ihan rauhassa.
Mene selällesi.
- Hän taitaa vielä rakastaa sinua. - Enpä usko.
Hän puhuu sinusta alituiseen.
Se on rakkautta, Jake.
- Sinun pitäisi ottaa hänet takaisin. - Hän heitti minut ulos, muistatko?
Ongelmasi juontuvat siitä, että opiskelit kuusi vuotta tohtoriksi, -
- ja sitten menit töihin postitoimistoon. - Älä muuta viserrä.
Vietnamin jälkeen pohtiminen ei kiinnostanut.
Hyväksyisin tuon syyn keneltä tahansa toiselta.
Rentoudu. Rentoudu. Tämä voi kirpaista.
Sillä lailla.
Löysin yhden. Taitaa olla vielä elossa.
Mi... Mitä sinä...
- Mitä sinä teit minulle? - Minun oli pakko tehdä se.
Se oli perinpohjainen oikaisu. Lepää hetki.
- Anna sen asettua. - Minä näin oudon väläyksen.
- Mistä? - En tiedä.
Olen nähnyt niitä viime aikoina.
Näytät ihan enkeliltä, Louie.
Olet kuin ylisuuri kerubi. Onko kukaan sanonut sitä sinulle?
On. Sinä.
Joka kerta kun tapaan sinut.
- Olet hengenpelastaja, Louie. - Tiedän.
Herra postimies!
Missä kirjeet ovat, kultsu? Hei, herra postimies.
- Missä laukkusi on? - Pistäkää lanteet heilumaan!
Odota! Wait a Minute, Mr. Postman...
Minne menet? Emme muista sanoja!
Varo!
- Singer? - Elizabeth, istuhan alas.
Minun täytyy tavata tohtori Carlson, kiitos.
Carlson? Onko hän uusi täällä?
Ei, hän on ollut täällä vuosia.
Ei minun tietojeni mukaan.
- Onko teillä sovittu tapaaminen? - Ei, mutta minun pitää tavata hänet.
Tiedän missä hänen huoneensa on. Antakaa minun vain mennä.
- Viivyn korkeintaan 10 minuttia. - Lääkärille pääsee vain ajanvarauksella.
Pahus. Olin veteraanien kuntoutus- ohjelmassa. Hän tuntee minut.
- Mikä nimenne olikaan? - Singer. Jacob Singer.
Minulla on paljon töitä. En ole ehtinyt edes lounaalle.
Olen pahoillani, mutta meillä ei ole mitään tietoja Jacob Singeristä.
- Miten niin ei ole tietoja? - Pitääkö se tavata? Ei ole mitään.
Tämä on naurettavaa. Olen käynyt täällä vuosia.
Kuuntele. Olen...
Minä... Minun pitää päästä Carlsonille.
Hätätapauksia varten meillä on psykiatrian sosiaalityöntekijöitä.
Sinne on tuntien jono. Täyttäkää tämä kaavake, olkaa hyvä.
En halua mitään sosiaalityöntekijää!
Haluan tohtori Carlsonin. Hän tuntee minut.
Hei! Tule takaisin!
- Varokaa. - Häivy!
- Hei, antakaa olla! - Pitäkää hänestä kiinni!
Hän pääsi pakoon!
Voinko auttaa?
Missä tohtori Carlson on? Eikö tämä ole hänen vastaanottohuoneensa?
Pikku hetki.
Eikö mentäisi käytävälle? Kaikki hyvin.
Olen hyvin pahoillani. Tohtori Carlson kuoli.
Kuoli?
- Auto-onnettomuudessa. - Jeesus.
Jeesus.
Milloin?
Noin kuukausi sitten, juuri ennen kiitospäivää.
- Kuinka se tapahtui? - Kukaan ei oikeastaan tiedä.
Se kuulemma räjähti.
Räjähti? Miten niin räjähti?
En todellakaan tiedä. Voinko mitenkään auttaa?
Haluatko, että etsin sinulle jonkun?
En, -
kaikki on hyvin.
Ehkä sinulla on vain paineita.
Raha-asioista ja sellaisesta.
- Tai vaimostasi. - Miksi otit hänet puheeksi?
Hän on aina mielessäsi.
En koskaan puhu hänestä.
Ei sillä ole mitään tekemistä puhumisen kanssa.
Ehkä se johtuu sodasta?
Et voi viettää kahta vuotta Vietnamissa olettaen...
Jezzie, älä viitsi.
Kuinka se selittää tukitut metroasemat, tai ne vitun oliot?
Oliot? New York on täynnä olioita, -
ja monet asemat ovat suljettuja.
Ne ovat kuin demoneita, Jezz.
Demoneita?
Rakas, Jake. Ne ovat pultsareita ja kassialmoja.
Pelkkää roskasakkia. Kadut ovat niitä täynnä.
Älä pidä niitä muina kuin ne ovat, jooko?
Ne hemmot yrittivät tappaa minut. Olin heidän kohteensa.
Nuoria hupiajelulla. Sellaista sattuu yhtenään.
Ne olivat epäinhimillisiä.
Älä viitsi.
Mitä ne olivat?
Vieläkö rakastat minua?
- Mitä? - Rakastatko minua?
Kyllä.
Hei, minne sinä menet? Tule minun mukaani.
Onko sinulla tyttöystävää? Pidätkö hänestä paljonkin?
Haluatko uuden tyttöystävän? Asun tuossa lähellä, -
ja olen hirveän yksinäinen.
Hei.
- Anna minun katsoa kättäsi. - Ei, kiitos.
Näytä vain, Jake. Hän on todella hyvä.
Näytä nyt. Se on hauskaa.
Oletko oikea- vai vasenkätinen?
- Oikeakätinen. - Ojenna se tänne.
Naimisissa. Harmi.
Voi, ei.
Eronnut. Sepä hyvä.
- Näetkö tämän viivan? - Missä?
Tässä näin.
Se on viiltohaava.
Huumorimiehiä. Pidän siitä.
Hei, Jake. Jake.
Tule tanssimaan kanssani edes yksi kappale.
- Mitä, flirttailetko? - Terve.
Katsotaanpa. Tässä on sydänviivasi -
ja pääviivasi.
Ja elämänviiva.
Sinulla on todella erikoinen viiva, kulta.
Ei se ole naurun asia. Katsohan, tämän mukaan olet jo kuollut.
- Olet poissa täältä, kulta. - Ei voi mitään
Annatko minulle siniset silmäsi ennen kuin lähdet?
Hetkinen. Jake, tule tänne. Anna mennä, osaat kyllä tanssia.
- En halua. - Anna mennä, lanteet liikkeelle.
Anna jalan liikkua. Liikettä töppösiin.
Sinulla on perhanan isot jalat.
Luoja, katsokaa tuota. Hänen suolensa roikkuvat ulkona.
Sinun täytyy työntää ne sisään.
Minua ei ole koskaan nöyryytetty näin pahasti.
Sellaista huutoa. En ymmärrä, mikä sinuun oikein meni.
Et käyttäydy normaalisti. Elämässäni on ollut liikaa hulluja.
Enkä tahdo sellaista enää.
Olen kyllästynyt miehen vaihtamiseen.
Jos tulet hulluksi, saat tehdä sen yksin. Onko selvä?
Mitä mittari näyttää?
Herranen aika, soitan lääkärille.
- Mitä mittari näyttää? - Se meni tappiin.
Hienoa.
Tohtori Forrest, anteeksi kun vaivaan. Tässä Jezzie Pipkin 14G:stä.
Mittasin juuri Jaken kuumeen, ja se on 41 astetta. Voiko se olla oikein?
Voi luoja.
- Nouse ylös sängystä! - En voi. Palelee.
Jake, herran tähden, ylös sängystä!
- Mitä lääkäri sanoi? - Että kuolet matkalla sairaalaan.
Ala tulla. Ylös, ylös.
Pidä kiinni. Kaikki sujuu hyvin.
Mitä sinä teet?
- Menne sinne, haen lisää jäitä. - Minä jäädyn!
Mitä nyt?
Tarvitsen jäitä. Hänellä on 41 astetta kuumetta.
- Mitä? - Jäitä.
- Kiitos. - Tule, Sam.
Herran tähden. Jake, et kyllä kuole tähän.
Sam, auta! Sam!
Minä autan.
Ole varovainen.
Alahan tulla. Se on omaksi parhaaksesi.
- Laittakaa hänet sinne. - Selviät kyllä.
- Pitäkää hänestä kiinni! - Kaikki järjestyy.
Onko hän kunnossa?
Tästä hän ei pidä.
Auttakaa!
- Lopettakaa! - Jake, et kyllä kuole käsivarsilleni.
Lopettakaa! Tapatte minut!
- Perhana. - Mitä nyt?
- Jäädyn. - Ei minua palele.
Ei tietenkään. Sinulla on kaikki peitot.
Täällä on varmaan pakkasta.
Kuulehan, Sarah.
Jos haluat raitista ilmaa, voit nukkua paloportailla.
- Tästä lähtien ikkuna pysyy suljettuna. - Ei ole terveellistä pitää sitä kiinni.
Terveellistä? Onko tämä sinusta terveellistä?
Kuolen keuhkokuumeeseen. Tämäkö on muka terveellistä?
Näin melkoista unta.
Asuin toisen naisen luona.
- Arvaa kenen? - En halua tietää.
Jezebelin, postitoimistosta. Tunnet hänet.
Tapasit hänet silloin joulujuhlassa.
Asuin hänen kanssaan.
Luoja, mikä painajainen.
Siinä oli kaikenlaisia demoneja, ja minä olin liekeissä.
Paloin jäässä.
Syyllisyydentuntoja.
Huomaatko mitä tapahtuu, jos petät minua edes ajatuksissasi?
Hän oli tosi hyvä sängyssä.
Nuku nyt.
Hänellä oli upeat sääret.
Senhän piti olla painajainen.
Niin se olikin.
Hirmuisen kamala painajainen.
Isä, mitä se meteli oli?
Mitä sinä ylhäällä teet?
- On kylmä. - Kerro se äidillesi.
- Mene takaisin nukkumaan, kulta. - Tuletko peittelemään?
Kuka, äitikö?
Ei, isä.
- Hitto. - Hyvää yötä, mussukka.
No niin, mennään.
Hyvää yötä, mussukka.
Suljehan silmäsi.
En piittaa harmaista päivistä.
- Sinä teet ne... - Sinisiksi?
Kun olen vanha ja harmaa.
Lupaa ettet kaikkoa.
Rakastan sinua niin. Sonny...
Boy.
- Isä? - Niin, Jed?
- Unohdit viikkorahani. - Viikkorahasiko?
Kello on viisi aamulla. Jutellaan siitä aamiaisella.
Hyvä on, mutta muista kanssa.
Rakastan sinua, isä.
Mikäs kokous tämä on? Minäkin rakastan sinua, Pickles.
- Takaisin nukkumaan. - Odota.
Älä mene.
En ole menossa mihinkään.
Olen ihan tässä. Sulje silmäsi.
Nähdään aamulla.
Älä sulje sitä. Avaa vielä vähän.
- Näinkö? - Vielä vähän.
- Entä näin? - Hyvä.
Rakastan sinua, Sarah.
Varo päätä.
Liikuta sitä!
Meillä ei ole minkäänlaisia mahdollisuuksia. Soita hätäkutsu. Loppu.
Olet onnenpekka, Jake. Sinulla on oltava ylhäällä hyviä ystäviä.
Siirrytäänpä sitten Orsoniin.
Aioin äänestää kolmosta, mutta vaihdoin jostain syystä kakkoseen, -
koska hän sanoi yksi enemmän kuin ainoa, mikä tarkoittaa ykköstä ykkösen lisäksi.
Jake?
Tulet vielä kuntoon.
Kaikki järjestyy.
Olenko...
- Olenko kotona? - Kyllä. Juuri siellä.
Kotona.
Lääkäri sanoi, että olit onnekas, etteivät aivot kiehuneet.
Melkoinen yö, Jake.
Sinä huusit ja potkit -
sekä hoit yhä uudestaan, "Sarah, sulje ikkuna".
Ja puhuit pojillesi, -
sille kuolleellekin. Outoa, vai mitä?
Sulatit 20 kiloa jäitä kahdeksassa tunnissa.
Olenko kuollut?
Voi, et.
Et. Olet ihan tässä.
Lääkäri sanoi, että sinun tulee levätä. Hänestä sinulla on jokin virus.
Niin he aina sanovat, kun eivät tiedä mistä on kyse.
Nyt vain lepäät siinä, eikö niin?
NOITIEN RAAMATTU
Sinun pitäisi mennä ulos tänään.
Et voi istuskella täällä kaiket päivät. Se on epäterveellistä.
Se ei ole hyväksi mielenterveydellesi.
Lähde vaikka kävelylle. Tekisit jotain.
Mene elokuviin.
Pidä hauskaa. Edes toisella meistä pitäisi olla kivaa.
Onko siellä ketään? Onko ketään kotona?
Kuka sinä olet?
Haista vittu. Jo kaksi viikkoa tätä paskaa! Minulle riitti.
Mätäne sitten, kun kerran haluat!
Helvetin hyvää päivän jatkoa.
- Haloo. - Jake?
- Täällä Paul. Paul Gruniger. - Paul Gruniger.
Paul! Paul Gruniger. Jeesus, mitä kuuluu?
- Siitä on viisi, kuusi vuotta. - Niin. Pitkä aika.
- Mitä kuuluu? - Eipä ihmeitä.
- Sama täällä. - Meidän pitää tavata.
Minäkin haluaisin, mutta olen vuoteen omana. Olen kipeä.
Minun pitää tavata sinut.
Hyvä on.
Jokin on hullusti, Jake. En tiedä mitä se on, -
mutta en voi puhua siitä kellekään.
Arvelin, että sinulle voisin puhua.
Olit aina hyvä kuuntelija.
Joudun helvettiin.
En osaa sitä selvemmin sanoa. Äläkä sano, että olen tulossa hulluksi -
koska tiedän etten ole. He seuraavat minua.
Ketkä?
He ovat seuranneet minua.
He tulevat seinien läpi.
En voi luottaa keneenkään.
Mutta oli pakko puhua jollekin.
Pakko puhua jollekin tai sekoan!
Huolehtikaa omista asioistanne.
En tiedä keitä tai mitä ne ovat, mutta he saavat minut, -
ja minua pelottaa, Jake.
Pelottaa niin, etten osaa tehdä mitään.
En voi mennä siskoni luo. En voi...
En voi edes mennä kotiin. En tiedä, mitä tehdä.
Paul? Perhana.
Paul, tiedän mitä tarkoitat.
Mitä tarkoitat?
Minäkin olen nähnyt heidät.
- Oletko? - Olen nähnyt heidät myös.
- He ovat kaikkialla kuin rutto. - Voi luoja, luulin olevani ainoa.
Niin minäkin. Luulin tulevani hulluksi.
Juuri niin.
Katso. Pidän näitä aina mukanani, muttei niistä ole apua.
Mikään ei auta.
Mitä tapahtui? Mitä sinä iltana tapahtui?
- Mitä he ovat tehneet meille? - En tiedä.
Suojaa kasvoja. Hyvä. Noin sitä pitää.
Onnenpäiväni.
Ilmoitus, meitä tulitetaan ankarasti...
Mayday, mayday...
Viisi minuuttia Da Nangiin!
- Sinun täytyy olla vahva lastesi takia. - Kuuntele, mitä hän sanoo.
- Näkikö kukaan poliisin raporttia? - Kuulosti ihan pommilta.
Raportissa puhuttiin sähköviasta. Se oli onnettomuus.
Hevonpaskaa. Joku salaa jotakin.
- Ei se ollut onnettomuus vaan ansa. - Miksi? Kuka Paulia olisi vihannut?
Entä silloin, kun menitte ulos? Sanoiko hän mitään?
Hän oli tolaltaan. Hän uskoi, että häntä seurataan.
- Niinkö? Kuka? - Ei hän tiennyt...
Demonit.
Demonit? Mitä vittua horiset demoneista?
Hän uskoi joutuvansa helvettiin.
Miksi hän niin sanoi? Mikä hänet niin sai sanomaan?
- Onpa outoa. - Mitä muuta hän sanoi, Jake?
Häntä pelotti. Hän näki olioiden tulevan seinien läpi.
"Ne yrittävät napata minut", hän sanoi.
Sanoiko hän miltä ne näyttivät?
Anteeksi.
Toisesta sisään ja toisesta ulos. Vai mitä, George? Vieläkin sama vauhko.
Toivottavasti heppi pysyy paremmin kädessä kuin pullo.
Mitä nyt?
Täällä tapahtuu jotain kummallista. Paul ei ole ensimmäinen uhri.
Muistatteko tohtori Carlsonin Bellevuessa? Hänenkin autonsa räjähti.
- Onko tohtori Carlson kuollut? - On. Räjähdyksessä kuten Paul.
- Meitä on kuusi äijää tulossa hulluksi. - Mutten minä.
Me muut olemme tulossa hulluiksi paitsi sinä.
Uskotteko tällä olevan jotain tekemistä sen illan kanssa?
Jostakin se johtuu. Pitää käydä armeijan juttusilla.
- He eivät kerro meille kaikkea. - Anna olla, professori.
Miksi luulet, että armeija kertoisi mitään? Hakkaisit vain päätä seinään.
- Hankitaan asianajaja. - Hankkisit psykiatrin.
Olette vainoharhaisia. Se oli vain huonoa kamaa, siinä kaikki.
Ei demoneja ole olemassakaan. Antakaa olla.
Carol, tule muistilehtiön kanssa vartin päästä.
Anteeksi, herra Singer, -
mutta tiedättekö kuinka paljon ihmistä käy juttusillani maailman vääryyden takia?
- Se särkisi sydämenne. - Herra Geary, tämä on meille tärkeää.
Armeija teki meille jotakin, ja meidän täytyy selvittää mitä.
Armeijako? Jessus, mikä teitä vaivaa?
Se ei ole kirjastossa käynti. Kyse on USA:n hallituksesta.
- Hukutte byrokratiaan. Ymmärrätkö? - Siksi olemme täällä.
- Luuletteko voivanne auttaa? - Olenko muka joku Perry Mason?
Olkoon. Tutkin asiaa.
Onkohan meillä mahdollisuuksia?
Haluan valaehtoisen lausunnon teiltä kaikilta ja listan joukkueen miehistä -
- sekä eloonjääneistä. - Tämä on hieno homma.
Kerronpa teille jotakin. Jos todistamme, -
että armeija on osallisena tähän, teistä tulee rikkaita.
En ole ennustaja, mutta tämäntapaiset joukkokanteet tietävät isoja rahoja.
Sehän ei olisi ollenkaan hullumpaa, vai mitä?
- Emme tee tätä rahan takia. - Juuri niin.
Hyvä on, herrat.
Kuka aloittaa?
Jake, laitoin ruuan uuniin. Se on valmista vartin päästä.
- Selvä. - Jääkaapissa on valmista salaattia.
- Kiitos. - Ostin sinulle appelsiinimehua.
- Ei kai Red Cheekiä. - Red Cheekiä.
- Voihan paska. - Älä juo kaikkea.
En juo.
- Lakimiehesi soitti. - Milloin?
- Kun olit suihkussa. - Mikset pyytänyt minua puhelimeen?
Hän ei antanut suunvuoroa, ja löi luurin korvaani.
Jake, ethän suutu?
- Hän ei ota juttuanne. - Mitä? Mitä sinä puhut?
Hän sanoi, ettei teillä ole mahdollisuuksia.
- Mitä hän tarkoittaa? - En tiedä. Hän oli hyvin epäkohtelias.
- Hän sanoi, että ystäväsi perääntyivät. - Ei voi olla totta.
Kulta, olen pahoillani.
Jäisin, mutta olen jo myöhässä.
- Puhutaan, kun tulen kotiin. - Joo.
- Onko kaikki hyvin? - On. Olen kunnossa.
Varmastiko?
Anna suukko.
- Nähdään myöhemmin. - Näkemiin, rakas.
- Haloo? - Frank, terve. Jake täällä.
Sain juuri oudon puhelun Gearyltä. Hän sanoi, että pojat perääntyivät.
Mitä hän tarkoitti?
- Se on totta. Me peräännyimme. - Miksi?
En tiedä. Sitä on vaikea selittää.
Yritä edes.
Tiedäthän, Jake...
Sota on sotaa. Kaikkea tapahtuu.
Kaikkea tapahtuu? Mitä tarkoitat?
- Luulin, että teemme asialle jotakin. - Mitään ei ole tehtävissä.
Kenen kanssa olet puhunut?
Mitä on meneillään, Frank?
- Soitan muille. - Ei heitäkään kiinnosta.
- Kuinka niin? - Ei vain kiinnosta.
Puhuimme kaikki tästä. Meillä kaikilla on samat oireet.
Kuuntele, armeija salaa meiltä jotakin. Meidän täytyy selvittää mitä.
- Jake, minun pitää mennä. - Ei, odota. Älä sulje puhelinta.
- Jake, älä soittele enää. - Odota! En voi tehdä tätä yksin.
Frank?
Voitamme iltapäivällä. Nauttikaa lounaasta.
- Geary. Herra Geary. - Anteeksi.
Kuka teille on puhunut? Armeijako? Hekö teille ovat puhuneet?
Kukaan ei ole puhunut kellekään. Sinulla ei ole juttua.
Pidä näppisi irti minusta. Jätä minut rauhaan.
Ette voi tehdä näin. Tarvitsemme apuanne.
- Tarvitset lääkärin. - Armeija teki minulle jotakin.
- Minun täytyy todistaa se. - En voi tehdä yhtään mitään.
- Anna minun olla. - Tässä on jotain mätää.
Jätätte kertomatta jotain. Mikä teitä vaivaa?
Minäpä kerron. Emme olleet ennen tavanneet.
Marssit toimistooni vaatien tutkimaan hämmästyttävää tarinaa ja niin tein.
En tiedä millaisena hölmönä minua pidätte, mutta kusetitte minua.
- Kusetitte? - Tarkistin tiedoista.
- Ette edes olleet Vietnamissa. - Mitä tuo tarkoitti?
Sitä, että olette kaikki hulluja! Teidät erotettiin psyykkisistä syistä -
- joidenkin sotaleikkien jälkeen Thaimaassa. - Etkö huomaa, mitä he tekevät?
Me olimme Da Nangissa. Sinun on uskottava minua.
Vedä käteen, Singer.
Hei!
Mitä tämä on? Apua!
Ala tulla. Autoon siitä, kusipää.
Näpit irti!
- Paskianen! - Herra Singer.
Kuinka sopiva nimi miehelle, joka ei osaa pitää suutaan kiinni.
Keitä te olette? Mitä haluatte?
Olemme tarkkailleet sinua ja ystäviäsi jo pitkään.
Pelottelette ihmisiä typerillä tarinoilla armeijasta ja kokeista.
Menette liian syvälle, herra Singer. Sillä tavalla hukkuu.
Armeija oli osa toista elämää.
Antakaa sen olla. Toivottavasti ymmärrätte, herra Singer.
Tapa se kusipää!
Apua!
Varo!
Antakaa pieni lahjoitus köyhille perheille.
Voi miesparkaa.
Hyvää joulua!
Tämä on pahasti loukkaantunut. Parasta antaa hänelle jotakin.
Hei, Olen tohtori Stewart. Pystytkö kertomaan, mitä tapahtui?
Selkäni. E-En pysty liikkumaan.
- Etsikää kiropraktikkoni. - Selkääsikö koskee? Kaaduitko?
Hän sanoi kompastuneensa jalkakäytävällä. Hän on voinut lyödä päänsä.
- Oliko hänellä papereita? - Ei lompakkoa, ei mitään.
- Hän varasti sen. - Kuka?
Joulupukki.
Pakko saada se paskiainen kiinni.
Siellä oli poikani Gaben kuva. Ainoa mikä minulla oli.
Hae ortopedi tänne. Onko tohtori Davis vuorossa?
Kutsun hänet.
- Soittakaa kiropraktikolleni. - Teemme kaiken voitavamme.
Louie Denardo, Nostend avenue.
- Minun täytyy kääntää teitä tutkiakseni vammanne. - Ei, tohtori.
Tämä saattaa hieman sattua.
Ei varmaan tarvitse kysyä, tunsitko sen.
- Helvetti vieköön. Haluan Louien. - Kuka on Louie?
Hän pyörtyi. Viedään hänet röntgeniin.
Gabe?
Jezzie...
- Vie minut pois täältä. - Minne haluaisit mennä?
- Kotiin. - Kotiinko?
- Tämä on kotisi. Olet kuollut. - Kuollut?
Satutin vain selkäni. En ole kuollut.
- Mitä sitten olet? - Olen elossa!
- Mitä sitten täällä teet? - En tiedä.
- Tämä ei voi olla totta. - Mikä ei ole totta?
- Päästäkää minut pois täältä. - Ei täältä pääse pois.
Sinut tapettiin. Etkö muista?
Varovasti.
- Hän menehtyy! - Varokaa! Varovasti.
Hän on vahvasti lääkitty. Enkä usko hänen pystyvän puhumaan vielä.
Hän kyllä tunnistaa teidät.
- Haluan vain nähdä hänet. - Olen ulkopuolella, jos tarvitsette.
Isä?
Hei. Me tässä.
- Oletko kunnossa? - Jake, -
minä tässä.
Kuulimme mitä tapahtui.
- En ole kuollut. - Mitä?
Olen elossa.
En ole kuollut.
Et tietenkään ole. Satutit vain selkäsi.
Kyllä se paranee. Tarvitaan vain hetki aikaa.
Kuukausi kuulemma.
Roiku vain siinä, isä.
Lopeta. Tuo ei ole hauskaa.
Luoja.
Mikä kaaos.
Voi, Jacob. Rakastan sinua yhä.
Jos se mitään merkitsee.
Uneksi vain.
- Herran jumala, ei! - Mitä?
Taivaan tähden, mitä? Kerro mitä voin tehdä?
Auta minua.
Rauhoitu.
Jacob? Jacob Singer!
- Herra, olkaa hiljempaa. - Missä on Jacob Singer?
- Louie, olen täällä! - Missä olet, Jake?
- Ette voi mennä sinne. - Voinko auttaa?
- Hyvä luoja, mitä he ovat tehneet? - Voinko olla avuksi?
- Ette voi mennä sinne. - Mitä tämä on, keski-aikaako?
- Älkää koskeko häneen! - Tämäkö on modernia lääketiedettä?
- Tämä on barbaarista. Barbaarista! - Koettakaa rauhoittua.
Olisitte lopettaneet hänen kärsimyksensä ja polttaneet hänet roviolla.
- Teidän täytyy lähteä! - Pysykää siellä! Älkää tulko lähelle!
Pysykää siellä! Ottakaa askelkin, -
- niin kiedon tämän kaulaanne. - Rauhoittukaa.
- Perääntykää! - Rauhoittukaa.
Tulehan, Jake.
Ette voi tehdä noin.
Varmistakaa, että vartijat on hälytetty.
- Ette voi tehdä tätä! - Pois tieltä!
Olen järkyttynyt. Olen todella tyrmistynyt.
Hullu mies.
Varo varpaitasi, Jake.
Tämä taisi olla omaa syytäsi, vai mitä?
- Kuolenko, Louie? - Välilevyn luiskahdukseenko?
Olisit ensimmäinen.
Olin helvetissä.
En halua kuolla.
Vai niin. Katsotaan, mitä voin asialle tehdä.
Se on pelkkää tuskaa.
Pää suoraan.
Rentoudu.
- Oletko lukenut Meister Eckhartia? - En.
Kuinka sait tohtorinarvon lukematta Eckhartia? Rentoudu.
Hyvä. Käänny nyt varovasti oikealle kyljelle.
Sille toiselle oikealle.
Olet normaalia toivottomampi tapaus.
Eckhart näki helvetin myös. Arvaa mitä hän sanoi?
Hän sanoi, että helvetissä palaa ainostaan se osa sinua, -
mikä ei päästä irti elämästäsi. Muistosi, mieltymyksesi.
Hän sanoi, että he polttavat ne pois, mutta he eivät rankaise sinua.
He vapauttavat sielusi. Rentoudu.
Hyvä.
Näin hän siis sen näkee, -
jos pelkäät kuolemaa ja taistelet vastaan, -
näet paholaisia repimässä elämääsi kappaleiksi. Mutta -
jos olet sovussa itsesi kanssa, paholaiset ovatkin enkeleitä, -
jotka vapauttavat sinut Maan kahleista.
Se on vain tapa nähdä asiat, siinä kaikki. Voit siis olla huoleti.
Eikö niin?
Hyvä. Rentoudu.
Rentoudu... Ja heiluta varpaitasi.
Anna tulla, heiluta varpaitasi.
Hienoa. Valmista tuli.
Mene selällesi. Varovasti.
Nyt kokeillaan yhtä juttua. Haluan nähdä pystytkö seisomaan.
Ihan itsekö?
Pystyt siihen.
Tule.
Yritä, Jacob. Tule.
Tule vain.
Hienoa. Anna mennä.
Anna mennä.
Hallelujaa.
Jake?
Mikä hätänä? Minä tässä.
Oletko kunnossa?
Herranen aika, missä olet ollut? Olen ollut huolesta sairaana.
Et ole soittanut kahteen päivään.
Olin sairaalassa.
Jestas. Niinkö?
Jake, rakas. Missä sairaalassa? Soitin jokaiseen kaupungin sairaalaan.
- Älä vastaa. - Mikä nyt on?
En sitten ole täällä. Et ole nähnyt minua.
- Haloo? - Onko Jacob Singer siellä?
- Ei. En ole nähnyt häntä koko iltana. - Milloin hän tulee?
- En tiedä. - Voisitko kertoa hänelle, -
- että olin Vietnamissa... - Vietnamissako?
- Siellä oli salainen koe... - Mikä koe?
Minun pitää tavata hänet niin pian kuin mahdollista.
- Haloo. Tässä Jacob Singer. - Olin siellä vuonna 1968.
Olin kemiallisten aseiden yksikössä Saigonissa.
- Teimme hallitukselle salaisia kokeita. - Voi, luoja.
- Oletko kuulolla? - Olen.
- Haluatko tietää lisää? - Missä voimme tavata?
128:n kadun ja Westside Highwayn kulmassa kahvivaunun edessä.
- Kuinka tunnistan sinut? - Tunnet minut jo.
- Tunnenko? - Kyllä. Varmista ettei sinua seurata?
Selvä. Kuulemiin.
Tiesin sen.
- Kuka se oli? - Kemisti.
Hän oli kemiallisten aseiden osastolla Saigonissa.
- Tiesin, että jotain oli meneillään. - Jake...
Älä mene.
Olen pahoillani.
Jacob?
Hei. Olen Michael Newman.
- Aivan. - Sanoinhan, että tunnet minut.
Olen seurannut sinua jo pitkään.
- Olisinpa puhunut sinulle ennen sitä iltaa. - Miksi seuraat minua?
Olet yksi henkiinjääneistä.
Tule. Tässä ei ole turvallista puhua. Mennään.
Niin, alussa minut pidätettiin.
Paras ikinä valmistamani LSD meni suoraan viemäristä alas.
Ajattelin, "Se siitä. Hyvällä tuurilla saan vain 20 vuotta pyttyä."
- Elettiin vuotta 1968. - Siitä on aika.
Todella. Seuraavaksi huomaan olevani Rikerin saarella.
Oletko ollut siellä? Yhtäkkiä minut haettiin sellistä, -
ja heitettiin odotushuoneeseen, jossa on pankkitoimihenkilön ikkunat.
Neljä everstiä kuin joulukuuset mitaleineen seisoo lasin toisella puolella.
He sanoivat, että jos lähden Vietnamiin kahdeksi vuodeksi, -
Ei rintamalle, vaan laboratorioon, kaikista syytteistä luovutaan ja maineeni puhdistetaan.
Olin ollut sellissä vasta 13 tuntia. Tiesin, ettei Vietnamissa voisi olla pahempaa.
- Eli et tiennyt juuri mitään. - Niinpä. Pallini olivat heidän kourassaan.
Seuraavaksi huomaan olevani Saigonissa.
Työskentelen huippusalaisessa laboratoriossa syntetisoimassa mielialalääkkeitä.
Ei mitään katukamaa. He panivat meidät eristämään erikoisaineita...
Pimeää puuhaa. Ymmärrätkö?
He halusivat aineen, mikä kiihdyttää aggressiivista käyttäytymistä.
He olivat peloissaan ja huolissaan. He ajattelivat teidän olevan liian pehmeitä -
taistelemaan tosissanne. Siispä he halusivat teille jotain kiihottavaa, -
mikä tekee teidät hulluiksi vihasta.
Ja me teimme sen. Tehokkaampaa ainetta en ole nähnyt.
Jopa huonot tripit, usko pois minulla oli niitä paljon, -
- eivät pärjää Painajaisen raivolle. - Painajainen?
Niin. Siksi he sitä kutsuvat. Hyppy suoraan painajaiseen, -
alkukantaiseen pelkoon ja primitiiviseen vihaan.
Usko pois, siinä oli potkua. Ei sinulle tarvitse kertoa. Tiedät jo.
Testasimme ensin apinoilla. Se toimi.
Ne murskasivat toistensa päät, kaivoivat silmät päästä ja purivat hännät poikki.
Kapiaiset ihastuivat siihen.
Sitten he käskivät testata sitä viholliseen.
Me -
haimme sotavankeja. Lapsia oikeastaan.
Ja... Laitoimme heidät pihalle, -
ja syötimme heille isoja annoksia sitä kamaa.
He olivat pahempia kuin apinat. En arvannut ihmisen pystyvän sellaiseen.
Joka tapauksessa, suunnitteilla oli iso hyökkäys. Kaikki tiesivät siitä.
Time Magazine, Huntley, Brinkley. Kapiaiset pelkäsivät, koska tiesivät meidän häviävän.
Moraali oli kehno. Tyytymättömyys Amerikassa lisääntyi. Muistatko?
Muistan.
Siispä pari päivää myöhemmin päätettiin käyttää Painajaista -
kokeeksi yhteen pataljoonaan. Sinun pataljoonaasi.
Ihan pieni ripaus ruokaan, he sanoivat. Vain varmistuakseen tehosta taistelukentällä.
He olivat varmoja, että teidän yksikkönne tappaa eniten koko pirun hyökkäyksessä -
ja he olivat oikeassa. Tosin ei ihan niin kuin he odottivat.
Kukaan meistä ei muista sitä iltaa.
Saan pilkahduksia, mutta niissä ei ole mitään järkeä. Mitä tapahtui?
- Oliko siellä hyökkäys? - Oli.
Pari päivää myöhemmin. Se oli kiivas, mutta te ette sitä nähneet.
Mutta oliko siellä hyökkäys? Vai oliko se vain kahakka?
Kyllä, muttei Viet Congin kanssa.
Kenen sitten?
Tapoitte toisianne.
- Mitä? - Veli veljeä vastaan.
Silmitöntä tappamista. Revitte toisenne palasiksi.
- Luoja. - Tiesin niin käyvän.
Varoitin heitä. Minä perkele varoitin heitä!
Vittu.
Olin vain hippikemisti. Mistä minä olisin tiennyt?
Vitut.
Puhuin pojille, jotka pussittivat ruumiita.
Usko pois, he olivat huonommassa jamassa kuin sinä. He näkivät, mitä jäi jäljelle.
Minun oli pakko löytää sinut.
Tunsin olevani vastuussa.
Painajainen oli lapseni.
- Olen menossa Brooklyniin. - Et minun kyydissäni.
Eksyn Brooklyniin.
Tiedän reitin. Kuule...
Tässä kaikki, mitä minulla on. Vie minut kotiin, ole kiltti.
Missä on kotisi?
Tohtori Singer. Siitä onkin aikaa.
- Terve, Sam - Onko kaikki hyvin?
On.
Tarvitsetko apua? Voin soittaa yläkertaan.
Ei tarvitse. Kiitos, Sam.
Sarah?
Jed? Eli?
Jos pelkäät kuolemaa ja taistelet vastaan, -
näet paholaisia repimässä elämääsi kappaleiksi.
Jos olet sovussa itsesi kanssa, paholaiset ovatkin enkeleitä, -
jotka vapauttavat sinut Maan kahleista.
Gabe?
Hei, Isä.
Kaikki on hyvin.
Tule. Mennään ylös.
Tule.
Hän on kuollut.
Hän näyttää jotenkin rauhalliselta.
Vaikka sinnitteli niin pitkään.
Mikä hänen nimensä on?
Singer. Jacob Singer.
On esitetty, että aistinharhoja synnyttävää lääkeainetta BZ:ta käytettiin -
kokeellisesti sotilaisiin Vietnamin sodassa. Pentagon kiistää asian.